Tack ska du ha. - Nu är vi snart hemma.
Hej. En biljett för två zoner.
Nej!
-Är du redo? -Ja.
-Säkert? -Ja. Vad är det?
-Vad är det? -Ett hus.
-Det serjag väl... -Kom.
-En massa träd man kan klättra i! -Efter dig.
-Vad har du tänkt dig, Thomas? -Här är köket.
Ni kan öppna upp köket. Väggen är inte bärande.
Du har inte sett det bästa än.
-Det är så häftigt! -Ska du renovera det här?
-Här kan man bygga en veranda. -Har vi råd med det?
De har sagtja till min ansökan.
-Vem vill med ut i trädgården? -Det vill vi.
-Vad sa de på stationen? -Bara Bisgaard vet attjag slutar.
-Är det vad du vill? -Om det är vad jag vill?
Kaffe vid bordet där borta. Det är vad jag vill.
Jag måste bara... Kan vi inte ta ett steg i taget?
Jo. Jag ville bara att du skulle se det.
Vi måste sova på saken.
Det är Thomas. Vadå?
Var?
God morgon. Det här blir ditt sista fall.
-Är det illa? -Det ser inte bra ut.
Jag har inte berättat för Katrine att du ska sluta.
God morgon.
Vad har vi?
Först sköt han chauffören. Sen sköt han passagerarna.
Bang. Bang.
Bang. Och bang.
Alla är skjutna på samma sätt, förutom flickan.
Hon är skjuten i huvudet. De andra sköts i bröstet.
Han hjälpte en mamma med barnvagn ut. Sen sköt han alla i bussen.
-Har vi nåt signalement? -Man, 20-35 år.
Han gick lugnt ut genom framdörren och försvann i trafiken.
Vi ska ha alla offrens ID.
-Följer du med? -Ja.
Vi ska kolla upp alla övervakningskameror.
Vi måste veta om han tänker skjuta fler i morgon.
Eller om han begår självmord. Det skulle vara det typiska.
Ska vi sitta och vänta på att han skjuter sig själv?
Nej, sätt nu igång.
Vad tror du om det här?
Vet inte. Jag tycker bara attjag sett det förr.
Busschauffören, Jesper Larsen. 42 år, gift, 2 barn.
Mads Hansen, 37 år, singel, gick på vid Flintholm Station.
Maria Meyer, 33 år, journalist, nyhetsuppläsare i radion.
Singel. Hon hade nyss gått på bussen.
Vi har undersökt kamerorna i närheten utan resultat.
-Tekniska bevis? -Jag har ett team på bussen.
Rutan krossades med den här.
Så han slog hål på rutan och la henne så?
Ja, gärningsmannen lyfte en död kvinna och placerade henne där.
Inga tecken på suicidalt beteende.
Inget behov av ytterligare behandling. Thomas Schaeffer.
Han ritade skisser.
Är alla kameror från Bellahøj kontrollerade?
Bra. Och butikerna i närheten?
Vem säger du? Jag måste springa nu.
Det är teckningar från en patient på Hvidovre. Kristian Almen.
Han skickades hem från militären i Irak. Jag undersökte honom.
-Varför skickades han hem? -Tecken på avvikande beteende.
-Vad betyder det? -Att man förändras.
Han behandlades nån månad och hade några symptom, annars var det inget.
Men han ritade samma motiv om och om igen.
Jag tolkade det som att han bearbetade fantasier.
-Och nu gör han dem till verklighet? -Det verkar så.
Är det han?
-Ja. -När behandlade du honom?
-2003. -I ett par månader?
-Ja, sen har jag inte sett honom. -Blev han bara utskriven?
Om man inte har en psykos kan man inte tvångsinlägga någon.
Jag ville att han skulle lägga in sig frivilligt.
Jag såg tecken på posttraumatisk stress.
2005 blev han dömd för mord på den 15-åriga Amalie Sørensen.
Han knuffade henne från en motorvägsbro.
Han släpptes för tre veckor sen.
-Går han på nån behandling? -Nej, det verkar inte så.
Han har placerat henne som på teckningen.
-Hur många teckningar finns det? -Många.
Nu har vi kommit till Almens adress. Vi går in genom framdörren.
Polisen! Vi kommer in!
Polisen!
Lägenheten är säkrad.
Åk till stationen så undersöker Thomas och jag stället.
-Vi åker. -Lägenheten är säkrad.
-Vi ser oss omkring lite. - Uppfattat.
-Vad vet vi om hans bakgrund? -Hans föräldrar var alkoholister.
De dog i en trafikolycka.
-Hur gick det för honom i Irak? -Han gick för långt några gånger.
Några i hans grupp blev rädda för honom.
Armén skickade hem honom eftersom han fungerade dåligt socialt.
Det kan betyda vad som helst.
-Om han inte bor här, var är han då? -Vem säger att han inte bor här?
Stopp! Det är polisen!
-Varsågod. -Tack.
Ska du träffa honom igen?
Jag slösar ingen tid på nån som ringer först efter 1,5 vecka.
Sånt funkar inte för mig.
-God dag. -Berätta om Kristian Almen.
Han var här i 1 år och i Irak i 3 månader, men blev hemskickad.
-Vi har inte haft kontakt sen dess. -Varför skickades han hem?
Han fungerade dåligt socialt och reagerade kraftigt-
-på den press och stress som soldater arbetar under.
Han isolerade sig från omgivningen.
Jag har med några teckningar som Kristian gjort.
Finns det nåt i teckningarna som du känner igen?
Nåt du upplevt eller sett?
Ta god tid på dig.
Vad som helst.
Det kan vara när vi körde på en mina.
Det där vet jag inte.
-Ett lik som slängs från en vagn... -När träffade du honom senast?
Jag mötte honom av en slump på gatan. i januari 2009.
Han bodde på Hotel Absalon, men han var...
Han var jävligt märklig. Han var fascinerad av cyklar.
-Cyklar? -Ja, han pratade om att cykla.
Han var bara märklig.
Jag hoppas ni hittar honom. Han mådde inte bra.
Hej, älskling.
-Hur var din dag? -Hur min dag var...?
Min dag var...hektisk.
Men det är snabbt fixat. Vi har honom om några dar.
-Jag är strax klar. -Ingen fara.
Mäklaren från ditt drömhus ringde.
-Vad sa han? -Nån har lämnat ett bud.
Det ärju ett fint hus.
Morgonkaffe där ute är kanske ingen dålig idé.
Om vi gör det här...
Du får inte göra det för min eller Johans skull.
-För vem ska jag göra det då? -Du ska göra det för oss.
För oss? För min egen skull då?
Jag hatar den där bilen. Vi måste köpa en ny.
Varför brinner du?
För att jag ska dö genom att brinna upp.
Varför tror du att du brinner?
Det skulle Thomas aldrig ha frågat om.
Bara Thomas kan hjälpa mig! Var är Thomas?
- Har du upplevt det förr? - Ja.
- Minns du första gången? - Jag tror jag var 14 år.
Jag tittade på min hand och visste att den var min.
- Men den kändes som nån annans. - Jag kan hjälpa dig.
Jag har några dumma tankar om en ung tjej.
- Vad är det för tankar? - Jag vill prata med Thomas.
Varför i helvete fårjag inte prata med Thomas Schaeffer?
- Bara Thomas kan hjälpa mig. - Låter du flickan vara då?
Ja, det görjag nog. I går drömdejag att jag brann upp.
- Du kan prata med mig. - Jag vill prata med Thomas.
Du måste berätta mer om flickan.
Ska vi inte ringa henne och berätta vad du tänker göra?
Det tog lång tid. Vad var det för nåt?
-Det var bara dörren. -Hjälper du mig med en sak?
Kan du hålla här?
Älskling...
Katrine. Jag fick besök i går.
-Av vem? -Kristian Almen. I min bil.
Vänta. Jag vill inte ha en massa poliser i huset.
-Du och din familj måste skyddas. -De ska inte få veta nåt.
Vi gör det diskret. En patrullbil kör förbi varje halvtimme.
Det var mig han var ute efter. Jag kunde ha varit död nu.
Vad ville han?
Visa att han kunde komma åt mig, och ge mig den här.
Vad är det?
Intervjuer från senast han var inlagd.
Jag skickar det till teknikerna så får vi en kopia senare.
Varför fick du inte veta att Almen var inlagd igen?
-Får man inte information om sånt? -Inte nödvändigtvis.
-Jag har byttjobb också. -Vi hittade inte fler spår på bussen.
Vi undersöker Almens lägenhet. Ingen har bott där på flera år.
Här är fler av Almens konstverk.
En fångvaktare tyckte teckningarna var oroande.
Hur fan kunde ni släppa honom lös?
Jag förmodar att du blir kvar tills vi fått tag på honom.
-Självklart. -Vad menar du med det?
Thomas har sagt upp sig.
Så det här blir ert sista fall tillsammans.
-Jag har fåttjobb på universitetet. -Grattis.
-Bra jobbat. -Tack.
Jag tänkte berätta det, men har inte fått tillfälle.
-Varför sa du inget till mig?! -Det gjorde jag nyss.
-Hur länge har du vetat det? -Jag ringer tillbaka.
-Han nämnde det för en månad sen. -Du har vetat det i en månad.
Han tog beslutet för 14 dar sen.
-Jag vill också att han stannar. -Har du försökt övertala honom?
Vad fan tror du?
Han har fattat sitt beslut. Inte alla är som du.
Ellerjag. De flesta vill gärna ha ett liv.
Det kan man inte klandra dem för.
Upp med hakan. Vi hittar nån ny.
- Varför brinner du? - Jag ska dö genom att brinna upp.
- Varför tror du att du brinner? - Det skulle Thomas aldrig frågat om.
Bara Thomas kan hjälpa mig!
Det är från ett samtal mellan Almen och psykiatern efter mig.
-Hans tillstånd har försämrats. - Minns du första gången?
Jag var nog 14. Jag såg på min hand...
Ett halvår innan han dödade Amalie.
Men det känns som nån annans hand.
Varför i helvete fårjag inte prata med Thomas Schaeffer?
Det fortsätter bara så där.
Det är en schizotypisk störning, ett förstadium till schizofreni.
Det är svårt att upptäcka, men är nästan samma sak.
Man har bra och dåliga perioder. Han mötte Amalie under en dålig.
-Varförjust hon? -Slumpen.
Det kan ha räckt med att hon log, så började han följa efter henne.
Och när han såg henne på bron fick han en psykos.
-Så det var inte planlagt? -Nej, det har hänt nåt i fängelset.
Man kan se det på teckningarna. Det här är de första han gjorde.
Det gemensamma för dem är att de är anonyma.
Och sen ser man det här, ett halvår innan han kom ut.
Massor av detaljer. Personen har ögon och hår som stämmer med offret.
Han vet vem hon är. Han berättar även om platsen.
Det är en buss. Talen stämmer med linjerna.
Det här är konkret. Det här var fantasi.
Det här är planläggning.
-Är offren slumpmässigt utvalda? -Det trorjag.
Men de måste ha nån sorts relation. Men han bestämmer.
-Det kan vara vad som helst. -Precis.
-Hur hittar vi honom? -Det blir svårt.
Såna som han isolerar sig och undviker andra.
Hur lång tid har vi på oss?
Han är nog redan igång.
Det är Lisbeth. Jag är på väg hem.
Ja. Senare.
Nej! Sa han verkligen det?
Nej, det ärju helt sjukt.
Då har vi bara den här kvar. Vad betyder det där?
Det kan vara en stege eller ett staket.
Det är en brödkniv. Det är hans blod. Det är ett W.
-Nu tar jag ledigt. -Du får snart ledigt hela tiden.
-Pappa! Vi har köpt huset! -Vadå?
Vi har köpt huset. En man ville betala mer-
-och då sa vi at vi ville betala ännu mer.
-Är det vårt? -Ja.
-Har Thomas bjudit in dig på vin? -Nej. Vill du med in?
Du lovade att vi skulle bygga det nya Star Wars.
Ja, i morgon. Nu ska du sova.
Det är olikt mig att köpa nytt innan det gamla är sålt.
Godnatt.
-Det pirrar lite i magen. -Är det det här huset?
Ja. Du måste hälsa på.
Ja. Det ska jag.
-Ska du inte ha hus och trädgård? -Nej. Jag är singel.
-Då kan man göra vad man vill. -Ja.
Thomas får det jobbigt som har tummen mitt i handen.
Det ärjättefint, med stor trädgård för barnen.
Ni har ju bara ett...
Eller vadå?
-Grattis. -Jag har inte sagt nåt till Thomas.
-Sover han redan? -Jag gav honom ett piller.
Jag ska vidare.
-Tusen tack för vinet. -Okej. Hej.
-Vad hände? -Hon fick veta om uppsägningen i dag.
Katrine?
Pissväder.
Jag skulle ha berättat för dig.
Jag respekterar ditt beslut.
-Men jag förstår det inte. -Jag har gjort ett val.
När man är så duktig som du så har man ett ansvar.
-Man ska använda sin kunskap. -Och offra allt?
Ja.
Drömmer du aldrig om nåt annat? Bara för en tid.
Att ha det lite bra ett tag.
-Det är bara att göra det. -Så lätt är det inte.
Du måste unna dig det. Världen står inte och faller med dig.
Du har gjort så mycket.
Mycket mer än man kan kräva. Många har dig att tacka för mycket.
Även jag. Tack.
Jag måste åka.
-Vi ses i morgon. -Ja.
Vad gör du?
Det är Thomas.
Kristian?
Vem är det?
Fel nummer.
Vad är det som sker?
Vi letar efter en av mina tidigare patienter.
Jag missbedömde honom eftersom jag inte lyssnade.
Jag ville bara vidare med karriären. Det sa du också till mig.
-Jag brydde mig bara om mig själv. -Du kan inte ta ansvar för alla.
Jag hade chansen...
-Vadå? - Inget.
-Ja? - Jag har hittat nåt.
Teckningen med parallella streck. Kan det vara järnvägsräls?
-Vi letar efter en station. -Men vilken?
-Det vet jag inte. -Du kan inte släppa det här.
-Vadå? -Du kan inte släppa jobbet.
Jag vill bara avsluta det.
-Ska vi ut och festa ikväll? -Tjejerna flyrju från dig.
-Vem fick sätta på i fredags? -Hon var ju skitful.
Du är bara avundsjuk för att hon hade stora lökar.
Fan! Vad fan händer?
Plötsligt så såg jag dem bara.
-Du måste berätta vad du såg. -Hör du inte vad jag säger?!
Plötsligt var det ben och armar överallt.
Vi har ett namn.
Kolla övervakningskamerorna. Thomas och jag undersöker offret.
Han satt där nere.
-Han satt alldeles stilla. -Känner du igen honom?
Det är han där.
-Det liknar honom. -Vi skrattade åt honom.
-Var har hon arbetat tidigare? -På Rigshospitalet.
-Och innan det? -På Skejby-sjukhuset.
Innan var hon läkare på en kasern. De skickade soldater till Irak.
Vi har en bil som blir stulen från en bensinmack.
Det kan vara Kristian Almen.
-Det är han. -Grön Ford på väg mot Ørestad.
-Vi åker dit nu. - Jag möter er där.
Den kameran filmade honom för knappt en timme sen.
-Han är inte lika försiktig nu. -Vad ska han göra?
Han hade bråttom. Annars skulle han inte stjäla en bil.
Vi behöver en patrullbil. Brand i en grön Ford Escort.
Registreringsnummer TJ20026.
Hej.
Det sitter en där inne men han är sönderbränd.
Det är Almen. Det är bilen från macken.
Det hänger väl ihop, att han skulle begå självmord.
-Vad hittade ni? -Det var inte mycket kvar.
Men jag har kollat allt och tagit DNA.
Jag har fått svar från laboratoriet. Det stämmer med Kristian Almen.
Han satte fast sig vid ratten med handbojor.
Så det ser ut som självmord.
-Hej. -Hej.
-Ska vi ha gäster? -Det är visning i morgon.
Det hade jag glömt.
-Jag har inte hjälpt till. -Ingen fara.
Det är över nu.
Vi hittade honom. Självmord.
Nu ska vi bara packa ihop och flytta till det nya huset.
-Hej. -Är du här på din lediga tid?
-Ibland. -Mysigt.
Jag behöver ett gott råd. Titta här.
Han är universitetsutbildad. En knäpp kille, men det är vi vana vid.
Han är ingen polis, men han sägs vara bra.
-Jag är inte redo för det här. -Lägg av. Han är borta.
Jag vet att ert samarbete betydde mycket.
-Kan vi inte bara... Vi ses. -Katrine!
Jag står kvar tills du kommer förbi igen.
-Blev du rädd? -Nej. Jag kommer nu.
Vi tänkte att vi skulle fira lite...
...uppmärksamma din sista dag här. Lycka till med nya jobbet
Kaffe var inte min idé, jag ville ha gravöl och karaoke.
-Jag har köpt Gammel Dansk. -Vi uppmärksammar dig bara.
Det har varit inspirerande, och det blir annorlunda utan dig.
-Har du nåt trubbigt föremål? -Lita på det.
Lycka till. Jag hade aldrig trott-
-attjag skulle säga att jag kommer att sakna dig.
-Du har inte sagt det. -Nej. Det görjag kanske inte.
-Bevis från Hvidovremordet 1997. -Hej, Thomas. Grattis.
Har ni tid med det här? Då skålar vi.
-Katrine? -Nu skålar vi.
-Det där är olagligt. -Hej.
-Det är till hantverkaren. -Tackar.
Och det är till den lilla nya.
Den lilla nya?
-Det kan inte vara sant. -Vet han inte?
Jag ber om ursäkt.
Ursäkta, lilla vän. - Har du ätit?
-Nej. -Kom med in. - Har vi champagne?
Manse! Du ska bli lillebror, nej storebror.
-Såg du Messi? -Ja, men Rooney var bättre.
Nej, Messi är bäst. Jag ska visa hur han gjorde.
Fan, det är låst.
Det är en gubbe där.
Han säger nåt.
-Vad ska vi göra? -Spring.
-Ska hela klassen med? -Ja, vi ska ha zombiegodis.
-Lägg dig nu. -Nej.
-Godnatt, pappa. -Godnatt, älskling.
Godnatt, Johan. Sov gott.
-Du behöver inte. -Jodå.
Oj, där var det en bil.
-Jag ska inte ringa dig hela tiden. -Ring om du inte pratarjobb.
-Vad ska vi då prata om? -Vet inte. Vädret kanske.
Jag kan berätta hur en borrmaskin fungerar.
-Bra idé. -Här ska inte borras.
Ska här inte borras?
Det är Katrine. Ja.
Du respekterar inte min händighet. Det är taskigt.
-Vad är det? -Inget.
Fårjag se.
Det är Kristian Almen.
Tack för den goda maten. Jag måste gå.
-Det var trevligt. -Tack. Hej.
Jag måste följa med. Jag kommer senare.
Hur långt är vi ifrån ett ID?
Man, 30-35 år. Det är allt jag kan säga.
Vi har en teckning av det här.
Om Almen ligger bakom, vem fan var det då i bilen?
Jag har bett om att få askan från bilen till laboratoriet.
Kan det vara en copycat?
Kanske, men var hittade han i så fall teckningarna?
Vi har missat nåt.
Svaret finns nog i relationen.
-Vad letar vi efter? -Jag är osäker.
Om du inte är Almen, vem fan är du då?
Det första mordet, Amalie. Fanns det anhöriga eller vittnen?
Mamman begick självmord direkt. Pappan lever än.
-Kan jag få hans adress? -Jag har den här.
Vi borde prata med honom.
Bingo.
Det är Mia. Jag skickar nåt. Jag vill ha svar så fort som möjligt.
-Jag har svarat på frågorna förr. -Tack, Sørensen.
-I polisförhör och rätten. -Vi behöver informationen.
-Hade hon haft kontakt med Almen? -Hon berättade allt för oss.
Hon berättade allt för min fru som nu är död.
-Nej, det tror jag inte. -Så hon hade inte förändrats?
Satt hon mer vid datorn? Pratade hon mer i telefon?
Amalie var den gladaste tjejen i Köpenhamn.
Hon höll på med badminton och friidrott.
-Varför frågar ni om det? -Vi är intresserade av fallet än.
Jag vet att han nyss blev frisläppt.
Sex år fick han för min dotters liv.
Sex år. Har ni barn själva?
Jag har en son.
Ja. Det vet jag inte. Kolla fingeravtrycken på hänglåset.
Tack.
Jag visste att Almen hade frågat efter mig.
-Vad sa du? -Jag visste att han frågat efter mig.
-Hans psykiater ringde mig. -Och?
Jag gjorde ingenting. Jag hade för mycket med mitt eget.
Nytt jobb. Johan var nyfödd.
-Vi tog det över telefon. -Om du tagit kontakt med honom...
Så kanske allt gått annorlunda.
Jag har det sönderbrända likets ID. Det är inte Kristian Almen.
Jag fann en del av en tand.
Tandavtryck är unika, men DNA kan vara identiskt hos bröder.
Tanden och DNA tillhör hans bror Mikkel Almen-
-som för 15 år sen bytte namn till Poul Severin.
Det är polisen.
-Vad gäller saken? -Heter din man Mikkel Almen?
-Nej, han heter Poul Severin. -Vi vet att han bytte namn.
Han har en bror som heter Kristian Almen.
Min man är på fisketur.
-Vad handlar det om? -Får vi komma in?
De hade en hård uppväxt. Deras föräldrar var...
Mikkel var den starkaste av dem efter olyckan när föräldrarna dog.
-Kristian blev knäpp. -Hur då?
Arg och introvert.
Mikkel försökte hjälpa honom. Vi försökte bygga upp ett liv ihop-
-men Kristian var ständigt här och blev hotfull och allt märkligare.
En dag orkade jag inte längre. Jag sa att vi måste bort.
Så vi flyttade utan att säga nåt till Kristian.
Vi bytte namn så han inte skulle hitta oss.
Men då dödade han ju den stackars flickan.
Sen berättade Mikkel att han hjälpt honom hela tiden.
Han hade skickat honom pengar utan att berätta för mig.
I förrgår sa han att han skulle göra nåt han inte kunde avslöja.
Jag förstod att han skulle träffa Kristian.
Jag sa åt honom att inte göra det.
Han skulle hålla sig borta, men han kunde inte.
-Sa han var de skulle träffas? -Nej.
Jag vet inte ens var han bor.
Öppna nu!
Oktoberhyran betalar sig inte själv. Det är snart november.
-Du ska få pengarna. -I morgon?
Det var en som frågade efter dig. Han hade ett gammalt foto på dig.
-På mig? -Ja.
Okej.
-Var det nåt mer? -Låt mig bara...
Man kan bygga ut i trädgården. Det är massor av plats.
-Det ska nog bli sålt. -Här är ett prospekt.
Köket renoverades för två år sen. Det håller många år till.
-Det ser fint ut. Får jag... -Visst.
-Det är ett härligt kök. -Jag måste tyvärr gå nu.
-Jag vill gärna se hela huset. -Ja...
Det ordnar vi.
-Hej då. -Hej då.
Det är ett härligt hus, men jag ska prata med banken.
-Så du är intresserad? -Verkligen.
Jag vill gärna se taket en dag. Går det bra?
Jag är hemma hela veckan. Det är bara att ringa.
Det låter bra.
Kan du visa mig källaren?
Ett samtal från Mikkel Almen till en kontantkortsmobil.
En halvtimme innan han mördades.
-Kan vi inte spåra det? -Det måste vara till hans bror.
-Vad ville han? -Kanske få honom att anmäla sig.
-De bråkar och Kristian dödar honom. -Han mördar inte i affekt.
-Absolut inte sin egen bror. -Vi måste ta reda på var han bor.
Jag har ID på den förkolnade mannen. John Lärsen. Arbetslös snickare.
-Skild. Bodde på en båt i Lynetten. -Vilken relation hade de?
Almen måste ha en relation till offren.
-Thomas? -Grannar.
Det handlar om var offren bor. Först valde han ett offer i närheten.
Han bosatte sig nära de följande offren. Var bodde Amalie?
-Poppelvej i Valby. -Väldigt nära Kristian.
Han har sett henne gå till skolan. En dag hade hon fel färg på tröjan.
Det såg han som ett tecken, sen slog han till.
Maria Meyer. Almen hörde hennes röst i radio i fängelset.
Han flyttade in på ett hotell nära henne.
Han höll koll på henne tills han sköt henne i bussen.
Lisbeth, läkare på kasernen där han bodde.
När hans tillstånd förvärrades kände han att hon måste dö.
Han bygger upp relationer genom att bo nära offren.
-Var kan man bo vid Lynetten? -Området är väldigt isolerat.
-Var bodde John Larsen? -På en båt.
Det gör inte Kristian Almen.
Vad är det där?
Det ser ut som baracker.
Få tag på ägarna. Kolla vem som bott där. Skicka dit alla tillgängliga.
Tack, Mia!
Redo?
Öppna! Det är polisen!
-Är det han? -Ja, han är yngre där.
Jag har en senare bild här.
-Det är han. -Okej, tack.
-Följer du med mig? -Jag kan inte vara överallt.
Han var noga med sin research på Herlev-sjukhuset.
Katrine. Vi måste tillbaka till stationen.
-Vad pratar du om? -Nu.
Kristian... Kristian.
Kristian... Hej.
Har du nån aning om var du är?
Se dig omkring.
Vems rum tror du att du är i?
Behöver du lite hjälp?
Minns du den härliga sommardag när du dödade en 15-årig flicka-
-genom att knuffa henne från en bro?
Minns du hur hon låg?
År 2005 fick du ditt löjligt korta straff.
Var det din bror som hjälpte dig och ordnade med en advokat?
Det tror jag. Du såg väl närjag dödade din bror?
Jag tvingade honom att ringa dig. Jag ville bränna er båda.
Men nu är du ju här.
Hon bad själv om det.
-Vad sa du? -Hon bad själv om det.
Det gjorde hon.
-Bad hon själv om det? -Ja.
Hon var på väg till skolan.
Onsdag den 26:e kl 13.23. Kristian Almen är på kaféet.
-Ja? -Samma dag är vi i lägenheten. Läs.
''13.20 hör vi ett ljud och förföljer den misstänkte Almen.''
Det är omöjligt. Han var ju på kaféet. Vem var i lägenheten?
Molbeck kollade en övervakningsfilm nära Almens lägenhet.
Han letade efter Almen.
Stanna där.
Sørensen...
Vad gjorde han där?
Det är polisen! Öppna!
Ni kastar för hårt!
Hej, Johan. Det är till en skattjakt.
Sørensen har hämnats.
Jag skulle ha förstått det.
Thomas...
''Patienten är inte farlig för andra. Han behöver inte tvångsinläggas.''
''2003. Thomas Schaeffer.'' Det är understruket.
-Var låg den? -I lådan.
Katrine...
Ring till Benedicte.
-Det är Rune. -Är Johan där?
Jag ska se om jag hittar honom.
Jag vet inte var han är.
Där är han. Han leker med Lasse.
-Okej. Det var bara det. -Hon svarar inte.
Älskling?
Hon går aldrig ut utan sin mobil. Älskling?
-Benedicte! -Är du här nere?
Hej. Är du inte på jobbet?
-Är det nåt fel? -Nej.
-Det är Thomas. - Hej, det är Rune.
Har ni nycklarna till Johans handbojor?
-Vad menar du? -Jag vet inte vad han håller på med.
-Han är fast i flaggstången. -Det var inte jag.
-Får jag prata med Johan. -Jag ringer tillbaka.
Lägg inte på! - Till skolan!
-Vem var det då? -Han som ville köpa vårt hus.
Han sa attjag skulle stå stilla och vara tyst.
-Flytta dig! -Vad sa de?
-Sørensen har satt fast Johan. -Vem är Sørensen?
Hans dotter mördades av min patient och han ger mig skulden.
-Varför skulle du vara tyst? -Jag skulle stå alldeles stilla.
Annars skulle bomben explodera.
Anna, få undan barnen.
Det är en bomb. - Johan, stå alldeles stilla.
Du får inte röra dig.
Skolan har blivit bombhotad.
När då? Är det nån där ute?
-Jag vet inte. Ta reda på det!
Jag ska ha tag på en bombexpert nu!
Ta det lugnt. Det ordnar sig.
När exploderar den? Han sa att den skulle explodera.
Det gör den inte!
Jag måste gå.
Var är han? Var?
Han är där inne. Det är en bomb vid flaggstången.
Du måste stanna här!
-Pappa! -Hej.
-Var är den? -Har en man bett dig stå här?
-Stå stilla. - Har du sågen? -Här.
-Jag behöver hjälp med en bomb. - Jag lyssnar.
Han står på en badrumsvåg.
De två metallbitarna får inte vidröra varann.
Är det två metallbitar? De får inte vidröra varann.
Håll kvar foten där så händer inget.
- Berätta vad du ser. -Det är en helvetes massa saker.
-Stå stilla. -Det går en ledning upp i lådan.
-Därifrån går fyra tunna ledningar. -Strax är det klart.
Ska vi bygga tågbana när vi kommer hem?
-Se upp. -Det är flera möjliga detonatorer.
Ett armbandsur, en mobil och en flaska med vätska i.
-Händer nåt, Katrine? -Ledningarna är ett virrvarr.
-Katrine! -De går till ett stort batteri.
-Det är snart över. -Vi löser det.
Du måste avlägsna själva bomben. Avlägsna metallcylindern.
- Det är den enda möjligheten. -Det kan jag inte!
- Vänta då på bombteamet. -Vad händer?
-Thomas... -Vadå?
Jag kommer inte åt. Jag flyttar hans fot.
Bra. Så därja.
Stå bara stilla.
-Stå stilla. -Katrine...
Han är här nånstans. Han vill se det.
Är du snart klar? Katrine, nu händer nåt.
-Den räknar ner! -Jag är snart klar.
Vad händer? - Lyssna noga nu.
Strax springer du och Katrine allt vad ni kan. Lovar du det?
Allt vad du kan. Jag älskar dig.
-Är du klar? Den är nere på 18. -Jag kommer och hämtar dig, Thomas.
-Skynda dig! -Jag är strax klar.
Jag hinner inte. Få iväg Johan. Spring, Johan!
-Spring! -Kom igen! Spring!
-Kom, älskling. -Ta honom!
-Gå till mamma. -Du stannar här!
-Nej! -Undan!
Är du okej? Är du okej?
Är du det?
Sørensen. Det är polisen!
Det är polisen...
Det är polisen.
Hallå. Ner på knä.
Gå ner på knä. Ner på knä.
Jag beklagar att Thomas är död.
Då slipper han vara med närjag dödar hans son.
Släpp pistolen! Tro mig. Jag dödar honom.
Du fattar inte vad det handlar om. Du har inga barn.
Det är över. Kom.
Bisgaard...
Thomas...
Jag kunde inte...
Drömmer du aldrig om nåt annat?
Det finns. Det är bara att göra det.
Utan att ta farväl?
-Det var ett snabbt beslut. -Kanske förhastat också?
-Nej. -Vad har du tänkt dig?
Jag åker till München och vidare...
När kan man få se dig igen?
Du kunde ha frågat mig. Jag är för fan din chef.
-Ska du skälla ut mig? -Nej. Här.
-Här. -Vad är det?
Vad tror du?
910 kronor i kontanter. Resetraktamente.
Det var det enda de gick med på. Bara för de första dagarna.
-Tack, Bisgaard. -Du kan komma tillbaka och få mer.
Ja...
Text: Henrik Hedström www.sdimedia.com